Размахай крила, за да не те победи дъждът.
И ето слънцето изгрява.
От мрака вървим към светлината. От мрака - в светлината.
Мрак, мрак, мрак...
Ето я. Виждам я.
Преминах в светлината.
Какво става, братче? - Нищо.
Искаш ли бира? - Да.
И тогава денят без съмнение следва нощта,
докато конят взема офицера.
Скъпи приятели, мина толкова време.
Толкова време мина. Липсвахте ми.
Липсвахте ми, приятели.
Хубав е, нали? - Прекрасен, прекрасен. Наистина.
Всичките са воини. Тук всички са воини, разбираш ли?
Чичо Джим го направи, докато беше в панделата.
Това е военна игра, "паканга". Тук всички са воини.
Може ли да играя с теб? - Ти не знаеш как се играе.
Ще ме научиш ли? - Ама си любопитен досадник, а?!
Искате ли да се обадя на някого? - Не, не би могъл. Просто не можеш.
Е, Лопе, ето. Точно тук. На B5, не на C4.
Сицилианска защита ли искаш? Е, невъзможно. Трябва да отиде на С5.
Имаш фианкетиран офицер на G7.
Ей така трябва да е, но се случва не това, а шотландска партия.
Офицерът взема G4. И играем гамбит.
Пускаме ги леко в играта. Леко, и ето я и нея.
Покажи им как става. Покажи... Леко.
Ясно? Няма проблем, милички. Всичко ще се нареди.
Виждаш ли това? Това е пешка.
Практически, най-слабата фигура на дъската. Малко като теб.
Я, млъквай. - Тази госпожа? Дамата.
Тя е като "Папатуануку", Майката земя.
Ходи, накъдето иска, но винаги се връща, защото обича...
царя, и в която накрая се превръща пешката.
Царят е като вожда Мауи, водач на своя народ.
Изгубиш ли го, губиш играта.
Затова го пазиш.
Мой гневни приятелю, съжалявам.
Може да има само един.
Дженесис?
Джен, сега ще дойдеш ли с мен?
Той нищо не... - Няма проблем.
Обикновено си водя записки.
Джен? - Да? Да, да?
Искаш ли да изиграеш една с мен? - Моля?
Да ме научиш? - Да те науча? Да не съм обещал?
Обещах да те науча. Обещах да те науча.
Не зная как да... - Ще дойдем пак.
Можем да дойдем пак. Може ли? - Разбира се.
Ще дойдем отново. - Ще ме научиш в дома.
Чакам с нетърпение. С радост ще изиграя една игра.
Натам. - Прекрасно.
Сега насам...
И се качваме в буса, нали? - Сега е по-добре.
И идваш с мен в буса. - Не, не. Благодаря.
Не, Дженесис, ела тук. - Аз там играех.
Погледни ме. - Не, мисля да се върна да...
Няма нищо. Джен, сега не си добре. Чуй ме, Джен. Чуй ме.
Аз там играех шах. Искам да се върна.
Джен, всичко ще е наред. - Влизай вътре.
Дженесис! Всичко ще е наред. Трябва да влезеш в буса.
Влизай. Влизай вътре! - Не!
Хайде, Дженесис.
Тъмен кон
Здравей, Джен.
Говорих с д-р Андрюс. Той смята, че този път не можем да те пуснем,
ако няма кой да се грижи за теб. Член от семейството, роднина, някой.
Има ли на кого да се обадим?
Как си?
Не, брато. Не мисля, че мога да ти помогна.
Ще си по-добре при някой друг.
Брато... няма никой друг.
Накрая пак ще стигнеш дотук. Нали?
Моля те.
Не пропускай дози. Винаги спи поне 8 часа на нощ.
Имаш рецепта за литий, Зопиклон и бензодиазепин.
Избягвай стреса. Основно той води до пристъпи. Слушаш ли?
Брат ти може пак да те доведе. Търси позитивното.
Ще се обаждам два пъти седмично. Избягвай стреса. Той е номер едно...
...за литий, Зопиклон и бензодиазепин.
Това е стаята на сина ми. Той ще спи на дивана в хола.
Аз ще съм някъде из къщата.
Какво правиш в моето легло?
Буден ли си? Мана, това е чичо ти.
Ще спи в твоето легло. Ти ще спиш на дивана.
Свърши ни пиенето. Ще отидеш ли? - Да, да.
Вземи момчето. Ако остане ресто, вземи си нещо.
Да, аз ще взема. Знам какво искат.
Мисля, че има ресто само за един от нас.
Вземи го ти.
Значи ти си братът на татко? Въобще не си приличате.
Мисля, че приличам на него повече от теб.
И мисля, че трябва ти да спиш на дивана, а аз в леглото си.
А ти какво мислиш?
Да, смятам, че и за двама ни това е най-добрата идея.
И тъй, къде си се крил досега? - Аз ли?
Пътувах. - Пътувал си?
И къде, например?
Не го мисли.
Минах по стъпките на Айо-майта, докато се е възкачвал до 12-те небеса
по свещената паяжина. Той наистина е бил просветен.
И видях как Мауи хваща слънцето и деня във вълшебна мрежа от тъкан лен,
видях дори как Мауи изтръгва искри от пръстите на Богинята на огъня,
а тя отвръща с огнен дъх, като подгонен дракон.
Бая си бил зает? - Да.
Гледам един отсреща, страшно ядосан. И си викам: "Истина е."
Гледам го аз и той ме зяпа в очите и не мърда. И аз пак: "Истина е".
Втурвам се, скачам от колелото и право при него.
Какво си направил, брато?
Женчо. - Хайде, брато, сподели с нас.
Нищо. - Ей, накъде, приятел?
Ела и седни, брато. Изпий една бира с момчетата.
И ти, брато.
Сядай, приятел. - Къде е старият?
Да пукна, ако знам. И да пукна, ако ми пука.
И напълни лулата, брато.
Нови слънчеви очила ли имаш, брато?
Не, остави ги. Ходят ти.
Като истински гангстер? - Гангстер, а, момче?
Млъквайте. Оставете го.
Какво, да не се уплаши нещо?
Да не се уплаши от страшния Мат, а?
Не.
Гледай човека в очите, като говориш.
Покажи, че не те е страх.
По дяволите.
Отивай, малкия. Донеси ни бира.
Добре ли си там, брато?
Гледай, гледай, защото ей сега ще си изгубиш зрението.
По-добре аз, отколкото малкия, нали?
Не съм дете! Не ти искам помощта. Не съм те молил.
Да. Доскоро. - Хайде, чупка, приятел.
Още ли си тук, брато?
Не, тръгна ли, брато. Спокойно. - Ето ти джойнта.
Ноубс. Ставай.
Да.
Какво...
Ноубс. - Дженесис?
Как си, брат?
Тихо, бе! Имам съседи.
Защо си тук? Знаеш ли кое време е? - Трябва да говорим. Имам идея.
Слушай, тук ми харесва. Не искам да вбесявам никого.
Добре. Какво искаш? - Слушай сега.
Искам да се запиша. Да съм част от "Източните рицари".
Това е за деца, Джен.
Ами, добре. - Добре ли?
Да.
Как си напоследък, приятелю? - Добре. Много добре. По-добре съм.
По-добре, а? Блъскаш по прозореца в 4:30 сутринта,
защото искаш да се запишеш в детски клуб по шах,
и твърдиш, че си по-добре?
Тези деца са достатъчно объркани и без теб.
Не искам да клатя лодката. Съжалявам, Джен.
Радвам се, че си по-добре. - Ей, виж. Мога да помогна.
Това даже не е клуб, Джен. Просто място, където да се събират.
Стабилност. Погледни ме. Стабилност.
А сега си лягам, защото само след два часа съм на работа, брато.
Аз ще се впиша. Дори няма да разберат, че съм там.
Стабилност ли? Аз съм стабилен. - Джен, не, не!
Ще организирам, ще мия чинии, ще правя чай...
Нямаме чай. - Няма значение. Аз...
Никакви проблеми. Няма да създавам никакви проблеми.
Ако се съглася, ще се разкараш ли от прага ми?
В 6 утре вечер. - Разбрано, братко мой.
Лека нощ, Джен. - "Източните рицари"!
Джен! Млъквай!
Арики?
Какво правиш? - Трябва да вървя.
Някога си бил шампион по шах, а? "Тъмен кон"?
Не бива да ровиш из хорските неща.
Тогава, не ги оставяй в хорските стаи.
Защо си спрял да играеш?
Татко се върна.
Къде беше? Да не си ходил до Хамилтън?
Извинявай. Оставих ключовете там. - Не, стой тук. Искам да поговорим.
Мана, идвай. Кланът се събра.
Идваш ли?
Добре дошъл, шефе.
Благодаря ти, че дойде, братко.
Познаваш сина ми.
Рожденият му ден наближава.
Петнайсет. Та си мисля...
Готов е. Искам да го включим.
Някои не стават за тая работа. - Той става.
Това ли искаш, момче?
Да.
Заради едно време, братко.
Заради едно време.
Искаш да го направим на рождения му ден ли?
Точно така.
Мат. - Да?
Давам ти момчето. Закали го.
Не ни трябват деца. - Сладка работа, братко.
Моментът на истината, а, момче?
Готино. Ще се видим скоро, нали, момче?
Арики?
Нали искаше да говорим?
Мъри! Мъри! - Ръсти!
Брато, може ли аз? - Не. Не може.
Не чупи масата, чуваш ли? Правиш го всяка седмица.
Да не я счупиш, че ще ти разбия физиономията.
Благодаря ти, че правиш това, което те помолих да не правиш.
Успокой се! Успокой се, Ръсти! Стига, момчета, спокойно. Тихо!
Благодаря, Нейтън? - Седнете всички.
Момчета, казах да седнете.
За който не се е хранил, там има мляко.
От днес имаме нов член - Дженесис Потини.
Или, както го наричаха преди - Тъмният кон.
Тъмното конче! - Готина коса брато.
Благодаря, Рип. Сега ще се представим набързо. Ама, наистина бързо.
Джедай, искаш ли да започнеш? - Дадено, брат.
Аз съм Джедай. Жребецът.
Аз тук съм Диджей на клуба. така че, обръщайте се към мен.
И на 40 години не бих слушала простотиите ти.
Стига толкова. - И специалният ми талант е... сваляч.
Никакви такива. - Без специален талант?
Добре, изберете си по един. - Давай, брато.
Аз съм Ръсти и специалният ми талант е: отивам на луната и я колонизирам.
Бъди здрав. - Бъди здрав, Ръсти.
Аз съм Пирипи.
И нямам никакъв специален талант.
Хайде ти. - Аз съм Ранимарие от Ауапуни
и ако имах суперсили, щях да отлетя до Америка,
да намеря Ъшър, да го доведа в Гизи и да има бебета от мен.
Ти ще имаш бебета от него. - Стига глупости.
Аз съм Мъри. Ако имах суперсили, щях да съм невидим и суперсилен.
Може само една суперсила. - Добре, избирам да съм суперсилен.
Аз съм Нейтън. За специален талант бих избрал да правя музика.
Казвам се Рип. И ако имах суперсили бих исках да съм като Туматуенга,
бога на войната и да ви смачкам.
Ясно. Стига. - Аз говоря, брато.
Не ти мен, а аз теб ще смачкам. - Сядай, сядай.
Бъди здрав.
Аз съм Санди и искам невидимостта, от която се отказа Мъри,
за да мога да се крия от вас, когато плямпате много.
Особено от теб.
Моят специален талант е, че аз съм млекарят.
Добре, добре, стига.
И накрая...
Здравейте, всички. Аз съм от рода Те Айтанга-а-хауити.
Казвам се Дженесис Потини.
А, какъв е специалният ми талант? Да, да, да.
Ще заведа всички вас на Националния шампионат по шах
в Окланд след шест седмици.
Ела навън.
Ноубс... - Джен, какви ги вършиш?
Позитивност. Чакай, чакай. Искам да им внуша позитивност.
Те вече имат нещо позитивно. - Не, нямат.
Нямат дори прилични шах комплекти. - Джен, чуй ме.
Обмислил съм го и знам, че ще стане.
Обмислил си го? Помислил си за тях? - Да, да.
Деца, които виждаш за първи път и дори не знаеш могат ли да играят?
Да. - Джен!
Мога да им помогна. Ще имат цел.
Трябва им цел, посока. Кой знае какво ще стане?
Аз знам какво ще стане. Ще ги нахъсаш с тази нова, хубава идея
и после ще излезеш от релсите и никога повече няма да те видят.
Не им трябва заблудата на някакъв голям турнир.
Те дори нямат родители. Само банди и затвор. Дори не идват.
Трябват им хора, които ще са тук, Джен.
Стабилност! - Тръгвай.
Млъквайте веднага!
Не създавай проблеми. Не бива да създаваш проблеми.
Мана?
Питаш къде е бил тази вечер?
Да не мислиш, че си му шибана майка?
Шибан малоумник.
Ти си шибан идиот. Абсолютно!
Искаш ли да пийнеш, брат? Едно питие, мека пишко?
Идвай, сестро.
Арики?
Бира, братко? - Не. Не, не.
Зная, че не ти е лесно, брат ми.
И на мен не ми е лесно.
Разбираш ли?
Мат...
Каза, че ти си извел Мана снощи.
Не, той ме е проследил, брато.
Не искам да се повтаря.
Сега той трябва да е мъж, трябва да е силен.
Не мога да позволя да му влияеш.
Не бих го направил, братко. Въобще не искам това.
Тук са 1000 долара, братко. Намери си къде да живееш.
Не. Ами попечителската служба?
Ще има кажа каквото поискаш.
Стига да спазиш това, което искам.
Започни да вземаш помощи.
Създай си собствен живот.
Не мога да направя нищо повече.
Когато бях много болен...
виждах теб.
Какъвто беше като малък.
Ти слагаше ръка на рамото ми и казваше:
"Всичко ще е наред, братле.
Всичко ще е наред."
Значи всичко ще е наред, а?
Мислиш, че ще ме откупиш, просто ей така?
Че така ще станат нещата? Мислиш ли, че това е хубаво?
Така ли искаш да бъде? Така ли искаш да останат нещата?
Просто трябва да си намеря цел.
Предател? Юда? Защо? Защо е това?
Майкъл!
Няма ли да влезеш? Скоро започваме.
Спечелил някакво училищно състезание. Направо ги е разбил.
После се опитал да подпали училището.
Казах на надзорника му, че ще ходим на... онзи турнир.
Да го минат като обществено полезен труд.
И той се съгласи.
Джен, сигурно ме мислиш за задник.
Но ако ще пълниш главите на децата с мечти, най-добре ги изпълни.
Вземай си лекарствата, спи достатъчно, каквото трябва.
Само ми обещай, че ще се грижиш за себе си.
И ми обещай, че няма да ги подведеш.
Обещавам.
Значи, комплекти... Мисля да...
А това какво е?
Само внимавайте с тези неща, моля ви. Току-що ги получихме.
Да издържат поне една нощ. - Браво, брато.
Майкъл, ще помогнеш ли на Пирипи? Благодаря ти.
По-внимателно, а? Не искате да станете като Ноубъл, в ничия земя.
Някой ми открадна пешките. - Сигурно е бил Ъшър.
Не е смешно, глупав Джедай. - Спрете тая стара музика.
Ей, погледнете насам!
Добър вечер, състезатели.
Вие, "Източните рицари", сте много специално семейство,
което означава...
О, човече, страхотно!
Всеки от вас ще бъде представляван
от войник на тази дъска.
Трябва да го носите по всяко време,
като "кайтяки", талисман.
Когато се упражняваме, ще ги връщате тук на дъската,
за да сме всички заедно, като семейство. Нали?
Да. - Хайде, нареждайте се.
Чакайте. Преди да хванете тези красиви фигури с мръсните си пръсти,
мисля, че има една, която трябва да се даде първа, нали?
Цар за царя, а?
Вие какво мислите? - Да.
Да, разбира се.
А сега си помислете за това, кои сте и за всички свои хубави качества.
И си изберете по една фигура. Хайде.
Добър избор, Рип.
Благодаря, Джен.
Мисля да взема нея, защото я заслужавам.
О, да. Благодаря, Джен.
Благодаря, Дженесис, че ми даваш този красив...
Топ. - Топ.
Другата седмица всички ще се научите как да си водите записки.
Кой знае какво означава това? - Записваш къде си местил, нали?
Точно това означава. Да записвате ходовете си от дъската.
Вижте. Имам малък бележник, където си водя записки.
Виждате ли това, коня, тук! Минавам с две полета по-близо до...
Ядосания Ноубъл!
И къде отива Ядосания Ноубъл? - До камиона за мляко.
Ха-ха, много смешно. - Да камиона за мляко. Страхотно.
Камионът е паркиран на E3. Откъде знам, че това е Е3?
А, В, С, D, Е... Едно, две, три... E3.
Хоризонтал. - Хоризонтал и вертикал.
Лесно. А сега, какъв е следващият ход на черните?
Манихира?
Брато, ще ти дам една игра.
Както искаш.
Добре. Какво ще кажете за...
А, вижте! Джедай Жребецът.
Отново шах и мат. Съжалявам, братко.
Добра игра, брат ми.
Май сред нас има още един "тъмен кон".
Какъв "тъмен кон"? Той ли?
Ти не беше ли полудял? - Майкъл.
Направи грешка. - Как? Като спечелих ли?
Можеше да направиш шах и мат шест хода по-рано.
Този си вярва, а, Ноубъл?
Да видим.
Значи, това беше тук. Това тук.
Нали, така беше? - И после той премести дамата тук.
Дамата взема дамата на C3. Това е най-добрият ход.
И аз това направих. - Пробвай така. Виждаш ли?
Току-що изгуби дамата, брат. Нищо чудно, че те наричат луд.
Вземи дамата, Ноубъл.
Шах и мат.
Видя ли? Бъди луд.
Изгори училището. - Не изгаряй училището.
Изгори училището. - Не изгаряй училището!
Изгори училището.
Добре, добре. Всички да отидат до дъските си.
Остави това. Остави това обратно, Мъри.
Излизай отпред, брато.
Моля те, не изгаряй училището. - Луди, малки джуджета.
Само, когато играеш. Хайде да продължаваме.
Отново?
Ще избера каквото искам. - На какво са те учили вашите?
Хайде, по-бързо, де...
Виждам с малкото си око... - Голямото око.
С голямото си око нещо зелено.
Да не си идиот? Казваш буква, а не цвят.
Ако искам, ще избера цвят. - Имаш прекрасни деца.
Не! Не! - Млъквай! Мога, защото ми е съседка.
Благодаря. - Мамо, може ли Джен да дойде у нас?
Джен си има работа тази вечер, миличък.
Да. - Добре.
Благодаря ти, все пак.
На номер 10, нали? Тук ли? - Да, да. Тук.
Сега ще те наритам. - Аз ще те наритам.
Махни си крака оттук, Мъри. - Хубаво място.
До утре, тогава. - До утре.
Чао, Джен! - До скоро.
И пазете фигурките, нали, деца?
Благодаря, че ме докара. - Довиждане.
Чао, Джен!
Нали знаете кой е Мауи? Един от нашите предци.
Един ден отишъл за риба.
Носел вълшебната си въдица. Заметнал и нещо захапало здраво.
Той си рекъл: "О, това тежи. Няма да мога да го изтегля сам."
И понеже бил водач на народа си, като този цар,
Мауи отишъл и събрал целия си род, като нас,
като тези фигури на дъската. Събрали се и започнали да дърпат.
Дърпали, дърпали и издърпали земята.
И това е земята, на която живеем сега.
Нова Зеландия? - Нашата земя.
А тази дъска, там, царството на този цар,
тя е като нашата земя. Трябва да защитаваме земята си, нали?
Правим го, като работим заедно с царя.
И ако изгубим нашия цар Мауи, играта свършва, няма повече,
защото магията е в него. Затова трябва да го пазим.
Сега, едно последно нещо за Мауи, нашия цар,
е това, че той носи отговорност и тя е много тежка.
Тя го бави и той може да се придвижва само с по едно квадратче.
Мана?
Мана.
Какво правиш тук?
Нося ти подарък.
Намерих я у нас.
Реших, че ще си я искаш.
Проследил си ме дотук?
Не бива да си тук, Мана.
Баща ти знае ли, че си тук?
Но знае, че си идвал в клуба.
Щели сте да ходите на турнир.
Откъде знаеш това?
Знам, че мислиш, че ще съм зле на шах, но то е защото никой не ме е учил.
Може пък да се науча.
Може пък да успея за турнира.
Ох, момче.
Трябва да си вървиш.
Мана, съжалявам.
Майната му, тогава!
Просто те е страх! Бездруго всичко това са глупости!
Тук е много по-хубаво от гаража на Ноубъл.
Хайде сега, деца, слушайте!
Трябва да съберем пари, ако ще ходим на турнира.
Зная, че всеки има специален талант нещо, в което е добър.
Ето какво ще направим. Ще се учим, ще станем още по-добри
и ще вземаме от хората яки пари, за да идват да ни гледат.
Само си помислете!
Какво ще направите?
Не може повече да спиш там.
Може ли и Мана да прави нещо? - Да, разбира се.
Хайде, всички да кажат "добре дошъл" на Мана.
Здравей, Мана. - Добре дошъл.
Ела тук.
Върви да говориш със Санди.
Здравей. Аз съм Пирипи. - А аз съм Рип!
Здравей, Мана. Аз съм Ноубъл. - Аз съм Мана.
Джедай.
Какво следва? Това е добре, но какво следва?
Като ромб. Но го завърти.
Застани с лице към публиката.
А, ето го разказът.
Имало един мъдрец, който живеел на една скала.
Искаш ли да разкажеш историята? - Не знам. Трудно ли е?
Не, просто я четеш от листа.
Кой ще е мъдрецът? Ти ще си. - Да, брат, щото съм най-умен.
Тогава аз ще съм малкото маорче.
Боря се здраво, докато селото бива разрушено.
Ще трябва да се упражнявате повече. Битката наближава.
И така, десетте правила. - Контролирай центъра!
Рип? - Не си спомням.
Ръсти? - Обедини топовете.
Обедини топовете. Два са по-силни от един.
Не изоставяй никого. - Всички заедно. Създаваме мрежа.
Така Мау хванал слънцето. Координация.
Рип? - Все още не си спомням.
Хайде, само един малък преглед. - Не.
Това е подло.
Ранимарие, дай ми координатите на испанската партия.
С4. - Кой й го каза?
Италианска партия. - B5.
Стани прав. Италианска партия. - В5.
В десетката!
Трябва да ме научиш как да победя Майкъл.
Майкъл е много добър.
Кой иска да играе блинд? Да!
Покрийте си очите. Почни, Джедай.
E2 на E4. - Офицер на D6.
Дама на E4. Шах и мат.
Мъри, да не заспа? Мъри!
Мъри, дай ни координатите.
Кон на B6. - Гениално.
Не го слагай там, освен ако не е защитен.
Нали сме говорили за това?
Ето, виж.
Вземам го.
Не ме слушаш.
По този начин ще продължавам да ти вземам фигурите.
Някога пикали ли са отгоре ти?
Направиха го пред всички.
Седях там и не можех да направя нищо.
Слушах ги как се смеят.
Исках направо да ги избия.
А ти защо спиш тук?
Защо, по дяволите, не спиш в къща, както всички?
Какво ти има, че се държиш за тези стари изрезки от вестници?
Луд ли си?
Затова ли ти трябват хапчетата?
Кажи ми, мамка му! Или те е страх?
Когато бях малък...
ме вкараха в болница.
В психиатрия, защото мислеха, че ми има нещо.
Лекарите ме наблюдаваха известно време
и казаха на семейството ми, че съм болен.
Трябваше да остана там.
Много дълго време не видях баща ти.
Но продължавах да играя. Играех всеки ден
и мечтаех за деня, когато отново ще го видя и ще го разгромя.
Излязох, спечелих няколко турнира и местни състезания,
победих няколко добри играчи.
И тогава написаха материалите, чиито изрезки си намерил.
Но стресът...
Аз пак се разболях.
И сега трябва да вземам хапчетата, за да не се разболея отново.
Побеждавал ли си баща ми досега?
Още не.
Но си играл с него, нали?
Да. Той ме научи.
Мана,
ти не си това, което те карат да мислиш, че си.
Ето.
Цар за цар.
Някои от вас ми казват, че няма да могат да дойдат в Окланд.
Ако родителите ви не искат да ви пуснат, не можем да ги накараме.
Много съжалявам, но не можем.
Затова, продължавайте да ги молите. Само това мога да ви кажа.
Турнирът е след седмица. Искаме всички да дойдете.
След седмица ли? Кой ден?
Събота и неделя.
Всички трябва да залягаме над упражненията.
Бъдете смели. Дайте всичко от себе си. Дерзайте.
Мана, къде отиваш?
Защо не ми каза? - Какво?
Тогава е шибаният ми рожден ден.
Тогава ще ме посвещават.
Съжалявам.
Няма нищо. Продължавайте. Всичко е наред.
Да я поздравим с ръкопляскане.
Добро момиче. Поклони се. Иди да седнеш.
Кой е следващият?
Да?
Беше време да наминеш.
Сънувах нещо.
С теб играехме край потока, както едно време.
Ти се давеше. И аз се протегнах да те спася.
А ти скочи насреща ми и осъзнах, че си ми изиграл шега.
Защо си толкова сериозен?
За нищо.
От службата се обадиха.
Казах им, че си толкова здрав, че вероятно са се объркали за теб.
Това им хареса. - Благодаря ти, братко.
Сбърках ли? - Не.
Не, аз...
Трябва да говоря с теб за нещо, Арики.
Загазил ли си?
Не.
Когато излязох, ми казаха да намеря нещо позитивно, което да правя
и, мисля, че намерих. Един клуб. Клуб по шах.
За деца.
Ще ги водя на турнир в Окланд.
Те може и да паднат,
но поне е нещо, което мога да направя за тях, нали?
Нещо различно, позитивно.
И си викам, дали...
и Мана да не дойде.
Може да му хареса.
Няма да е лесно, ако не може да играе, нали?
Може да играе.
Не твърдя, че ще спечели, но...
Следващата събота е.
Турнирът е следващата събота.
Махай се. - Чакай. Чакай малко.
Двамата действате зад гърба ми и то след като те предупредих?
Не е така, братко. Исках да ти кажа. Исках да те попитам...
Какво да ме питаш? Дали знам кое е най-доброто за сина ми?
Щото ходиш в шибан клуб по шах?
Да му прецакам шансовете при братята?
Не беше така.
Мислиш, че някаква детска игра ще му реши проблемите?
Защото е ходил на турнир? И после ще има щастлив край?
А после? Ще го гледаш и храниш и ще си тук, за да го правиш?
Естествено, че не.
Ще го захвърлиш пак тук и ще се върнеш откъдето си дошъл.
Чакай, чакай. Спри, моля те. Спри за малко.
Не искам да го отнемам от теб.
Само искам да му дам шанс да види какво има на този свят.
Там няма нищо за него!
Този свят не го иска.
Така, както не искаше мен и, определено, както не искаше теб.
Той живее в моя свят в истинския шибан свят.
Не исках да става така. Съжалявам. Не исках.
Идваш тук да ми разказваш приказки.
Спомнял си си ръката ми на рамото си, а?
Как съм ти казвал, че всичко ще се оправи?
Е, никой не е слагал ръка на моето рамо, братко.
И не ми е казвал, че гадорията ще се оправи.
Бях сам без нищо. Но успях да остана на краката си.
Когато ти се разпадна, аз останах прав и той също ще остане прав.
И няма да позволя да объркаш всичко. - Не искам нищо да обърквам, братко.
Но върху него пикаят. Мат пикае отгоре му и го бие.
А ти си му баща и трябва да го защитаваш.
Прав си, че съм му баща. Да не би да не знам?
Да не мислиш, че не съм минал през същите говна?
Това е истинският свят.
Това е помията, в която живеем, докато ти си пиеш хапчетата.
Арики, моля те, чуй ме. - Разкарай се.
Давам ти десет секунди. - Не, чуй ме. Дай му една седмица.
Пет! - Това са глупости. Само седмица.
Две! - Моля само за седмица. Една седмица.
Защо не можеш да му дадеш една шибана седмица?
Защото я нямам тази една шибана седмица.
Да не си сляп, брат ми?
Какви ги говориш?
Просто се разкарай.
Там не го чака нищо. Не могат да му дадат нищо.
"Светът не те иска и не иска и мен. Ти ли ще да го гледаш и храниш?"
"Това ли ще направиш? Защото аз нямам една седмица."
"Защо не му дадеш една седмица? - Защото нямам една седмица!"
"Но това е само една седмица."
"Да, махай се, махай се. Казах да се махнеш. Бързо."
Трябва да мислиш позитивно. Да мислиш позитивно.
Да сме заедно. Кажи нещо.
Мисли позитивно. - Няма нищо позитивно.
Няма нищо позитивно.
Само мисли позитивно.
Вземи се в ръце, момче. Позитивно.
Хайде. Хайде.
Можеш да се справиш. Можеш.
Можеш да го направиш.
Можеш. Мисли за нещо позитивно.
В мрака. Това е просто от мрака.
След мрака идва светлина и нов ден.
Идва нов ден. Нов ден всеки ден.
Всеки ден се учиш, момче. Всеки ден си в отбора.
Къде са всички?
Къде спиш, Джен?
Спряха Рип.
Майката на Рип казва, че спиш при паметника.
Джен!
Здравейте. Вие ли сте майката на Рип?
Аз съм Дженесис Потини - неговият треньор по шах.
Умолявам ви да му позволите да остане в клуба, моля ви.
Не го карайте да напуска. Нека остане.
Виждала съм те. Спиш на хълма Каити.
Току-що си излязъл от психиатрията, нали?
Да, но моля ви, не постъпвайте така с него.
Не бива изобщо да се приближаваш до тези деца.
"Не бива изобщо да се приближаваш до тези деца."
Не, не бива...
"Не бива изобщо да се приближаваш до тези деца."
Ей, искате ли да играете? Една игра? Хайде, елате да изиграем една игра.
Да, нека изиграем една игра. Хайде!
Не се бойте от мен. Хайде. Можете. Идвайте. Идвайте всички.
Няма значение какво ви говорят. Всички сте добре дошли.
Да, така. Без значение дали си пешка, цар, дама, кон или офицер.
Добре сте дошли да играете. Елате да ви науча на това-онова.
Не се бойте от мен. Не хапя.
Вижте какъв хубав ден, в който да научите нещо.
Всички можем да се научим, нали? Всеки ден е ден за учене.
Елате, елате тук. Искаш ли да играеш?
Как се казваш? Искаш ли да играеш?
И вие, хора. Няма значение млади ли сте, стари ли сте,
кои сте и откъде сте. Няма значение какво ви говорят.
Боже!
Какво прасе!
Извинявай, Джен.
Тук живее мой приятел, който е най-отвратителния човек на света.
На работа е в Крайстчърч три месеца, така че можеш да останеш тук дотогава.
По-добре е, отколкото горе на хълма, нали?
Ето ти ключ за буса отзад.
Няма документи, но той каза, че можеш да го караш, стига да не те глобят.
Това е моят номер.
Има мляко, яйца, хляб.
Това е най-хубавото нещо, което се е случвало на тези деца.
Вкарай се малко в ред за благотворителното мероприятие утре.
Здравейте, всички. Казвам се Майкъл Манихира.
Това е семейството ми - "Източните рицари".
Събираме пари за нашия шахклуб,
за да отидем в Оклънд на националния турнир.
Това е кофичка, да пускате в нея пари, ако можете.
А ако не можете, се пръждосвайте.
Ей, Майкъл! - Майтапя се!
Мана ще идва ли?
Не знам.
Добре дошли. Научих това от приятелите си Рип и Мана.
Мана го избра за Дженесис, нашия треньор по шах.
Те щяха да го изиграят, но не можаха да дойдат.
Нарича се "Мъдрецът и момчето".
Имало някога един мъдрец, стар шаман,
който живеел на една скала.
В миналото съселяните му ходили при него за съвет.
Но сега го смятали за стар и луд.
Една нощ сънувал, че идва страшен демон и разрушава всичко.
Само едно момче можело да му се опълчи.
Той се опитал да предупреди всички, но те не го слушали.
И тогава видял момчето от съня си.
Той го убедил да събере смелост и да говори с тях.
Вечерта момчето нервно се изправило пред цялото село
и казало, че някога мъдрецът бил уважаван,
и че сега всички трябва да го послушат.
Хората от селото се засрамили и решили да занесат храна
на мъдреца, горе на скалата.
И той отново бил щастлив, както някога.
И тогава се случило земетресението.
Селото било изравнено със земята пред очите им.
Къщите били разрушени, но понеже всички били горе на скалата,
никой от тях не пострадал.
Те приветствали момчето и мъдреца за това, че са ги спасили.
Момчето станало техен вожд и помогнало да построят наново селото си.
И когато мъдрецът най-накрая се преселил в света на духовете,
неговата мъдрост и вълшебство останали да живеят чрез момчето
и да пребъдат в живота на селото.
Благодаря ви.
Майната му на онзи, брато. Опита се да ми препречи пътя.
Викам му: "Леж долу, копеле нещастно".
Ние сме потомците
на Мауи Тикитики-а-Таранга.
Потомците на Пороуранги,
Пороуарики,
лодката на Мауи,
на източния бряг,
на изгряващото слънце.
Отиваме в Окланд!
Бус с обратен волан? Страхотно.
Как си?
Ах, вие, кресливи джуджета! - Отиваме в Окланд!
Довиждане, Гисбърн. Скоро ще се върнем.
Довиждане, Рейчъл. - Довиждане, Брендън. Довиждане, Дейв.
Довиждане. - Доскоро. Чао, мамо, татко.
Ноубс, трябва да спрем. - Какво, Джен? Защо?
Трябва да спрем.
Мана?
Чудех се, какво ли би направил Мауи, ако беше на мое място.
Но не можех да си спомня.
Вече не помня какво си ми разказвал.
Няма нищо. Няма нищо.
Говорих с Арики.
Той сега иска да дойдеш с нас.
Хайде. Нуждаем се от своя цар.
Къде беше, Джен? Къде ходи?
Хайде, влизай, момче.
Здрасти, Мана.
Да потегляме.
Събудете се! Почти стигнахме. Гледайте!
Хайде, Ранимарие.
Какво е това? - Ръсти, ставай. Бързо. Виж там.
Виж светлините. Ставай, Пирипи.
Качи се върху Джедай. Само така ще видиш.
Пристигнахме.
Хайде, слизайте!
Влизайте, че закъсняваме.
Здравейте, ние сме "Източните рицари". - "Източните рицари"?
Трябва да носят тези аджева по време на състезанието.
Мана. Да, Мъри, Това е за теб.
Взе ли своя? - У кого е на Пирипи?
Тук при мен е. - Благодаря.
Ще отида да проверя. Доведи децата.
Сега, Пирипи - на трета маса.
Мана, на десета. Майкъл, тринайсета. Ранимарие, деветнайсета.
Мъри, двайсет и първа. Това е.
Да живеят "Източните рицари".
Да живее Царят!
Вървете и ги разбийте!
Хайде, отивайте! Ти не. Ти можеш да останеш тук.
Стой тук.
Давайте, "Източни рицари"!
Национален шампионат по шах за мъже
Шах.
Мат.
Добра игра.
Мамка му!
Рани!
Падат като мухи, Джен. - Още не сме свършили.
Да.
Млъкни, Джен. Другите не са свършили. - Да, да.
Шах.
Мана, хайде. Спечели тази игра. Само една игра, моля те. Само една.
Шах.
И мат. Шах и мат. Това е мат.
Да. - Така ли е?
Спечелих. Джен, спечелих.
Сега ще прекъснем и продължаваме утре.
Поздравления на всички победители.
Довиждане до утре.
Ето. Другата торбичка - утре.
Добри деца.
Днес направи нещо велико, Мана.
Победих го оня, а?
Не. Направо го разби.
Никой не е допускал, че ще го направя.
Джен...
Знам, че баща ми не ме е пуснал.
Знам, че си го измисли.
Като се върнем, недей да правиш нищо, нали?
Обещаваш ли?
Ами, ако не се върнеш там?
Там ми е мястото.
Той умира. Ти знаеше ли това?
Обещай ми, че няма да направиш нищо.
Видях те, като открадна плаката.
Всичко виждаш, а?
Трябва да го направиш.
Можеш да спечелиш.
Отново да станеш "тъмен кон".
Момчета, елате тук! Трябва да ви покажа нещо.
И така, всички ли сте тук?
Какво правиш тук? - Донесох това за вас,
защото искам всички вие да изглеждате страхотно утре.
Готови ли сте? - Да.
Не дърпай така. - Името ти е написано.
Ей, тази е моята. - Ръсти, тази е твоята.
Добре дошли отново. Преди да започнем, искам любезно да ви напомня нещо.
Моля да пазите тишина по време на състезанието.
Моля, изчакайте звънеца.
Сицилианска ли играе?
Да.
Да!
Моля те, Мана. Моля те.
Не!
Това е гамбит.
Добра игра. - Добра игра.
Няма нищо, Джен. Няма нищо.
Всичко е наред.
Сега давай наляво. Все наляво.
Контролирай центъра.
Извинете, не бива да викате на играчите по време на състезанието.
Извинете ме, извинете ме.
Добре дошли отново на финала на Шампионата по шах за юноши.
Майкъл Манихира, Том Дейвис, заемете местата си.
Джен, какво правиш, когато си страшно нервен?
Майкъл Манихира.
Спомням си, че дълбоко вътре в себе си всички сме еднакви.
Майкъл Манихира. - Онзи другият е изплашен колкото теб.
Майкъл Манихира, последно повикване.
Късмет. - И на теб, братко.
Не.
Хайде, Майкъл. Координирай, координирай.
Координирай играта, хайде.
Вземи го, вземи го. Размени ги.
Много съжалявам, наистина.
Последно предупреждение. След това напускате залата.
Разбирам и много съжалявам. Да. - Моля ви.
Не се подлъгвай от този ход.
Не се подлъгвай! - Джен, моля те!
Подпали училището, Манихира!
Това е, край! Напуснете залата.
Съжалявам. Тръгвам. Тръгвам.
Ти си царят, нали? Дай му от своята енергия.
Извинявам се.
Развивай и координирай.
Търси комбинации. Комбинирай. Комбинирай.
Нека тече. Не изоставяй никого. Трябват ти всички фигури.
Като мрежа. Хвани слънцето. Така се хваща слънцето - с мрежа.
Мисли позитивно, позитивно.
Джен! - Какво? Какво?
Какво? - Той спечели! Той спечели!
"Източните рицари"!
Да живеят "Източните рицари"! Да живее Царят!
Джен! - Изгори училището!
Влизай в колата.
Мърдай, момче!
Къде отива Джен? - Вземете си нещата.
Вземете си чантите, якетата и идвайте в буса.
Вземи си купата. Ще се видим в буса.
Защо не дойдеш да спиш у нас тази нощ?
Не, ще се оправя.
Тогава аз ще дойда рано сутринта, братко.
Бъди здрав.
Благодаря ти.
Гордея се с теб.
Ей, Джен.
Стабилност, нали?
Мана, ставай. Трябва да вървим.
Хайде, ставай. Ставай.
Момчето вече е посветено. Май си закъснял, а, брат'чед?
Свали го. Съблечи го.
Ти ебаваш ли се с мен?
Спри, Мат!
По-леко, брат'чед.
Какво, имаш нещо да ми кажеш ли, брато?
Колко пъти са пикали отгоре ти?
Колко пъти, преди да спреш да плачеш?
Майната ти!
- Мат!
Майната ти, копеле!
Мана.
Хайде.
Всичко ще се оправи.
Какво правиш, мамка му?
Момчето ти ми беше дадено.
Ти не командваш тук. - Млъкни, Мат!
Ти млъкни!
Връщай се веднага, шибаняк! Чуваш ли ме?
Върви, не спирай. - Мислиш, че ще си тръгнеш ей така?
Ти вече ми принадлежиш. Мой си! - Ей!
Не се обръщай назад.
Дженесис Потини продължи да ръководи "Източните рицари" още дълги години.
Децата, на които помогна, си създадоха живот,
който не бяха считали за възможен.
Джен почина на 15.08.2011, заобиколен от любимите си хора.
Почивай в мир, братко Джен.
Водени от Ноубъл Кийлън, "Източните рицари" побеждават и днес.
Превод: maishka
Сценарист и режисьор: ДЖЕЙМС НЕЙПИЪР РОБЪРТСЪН